Francii jsme v uplynulých týdnech sledovali hlavně kvůli olympiádě. Málem bychom zapomněli, že letos na jaře vybrala země historickou zatáčku: prezident Macron po prohraných volbách do Evropského parlamentu vyhlásil předčasné volby. Ačkoliv se zdálo, že krajní pravice je má v kapse, nakonec vládne levice. Tento dramatický zvrat má řadu protagonistů a jedním z nich je šéfka zelených Marine Tondelier. Bude mít díky ní Francie nakonec premiérku?
O Marine Tondelier se na rozdíl od Marine Le Pen v Česku příliš nemluví a nepíše. Tato předsedkyně strany zelených (přejmenované na Les Écologistes) si přitom určitě zaslouží pozornost. Ve francouzském politickém dramatu posledních měsíců totiž hraje celkem zásadní roli. Devátého června prezident Macron rozpustil parlament. Co bylo dál? „Není úplně zřejmé, co si od svého radikálního kroku sliboval, ale zcela jistě nepočítal s jeho dopadem na levici: rozhádané levicové strany se totiž kupodivu dokázaly semknout a na popud novináře-dokumentaristy-politika Françoise Ruffina vznikla Nová lidová fronta, NFP (neplést s původní lepenovskou Národní frontou). Pod touto hlavičkou se spojili Mélenchonova strana LFI, tradiční socialisté, tradiční komunisté a Ekologové (Les Écologistes) pod vedením Marine Tondelier,“ píše ve svém analytickém komentáři na webu Heroine.cz překladatelka z francouzštiny Michaela Otterová.
Volby do francouzského parlamentu se trochu podobají volbám do českého senátu – pokud kandidát nevyhraje ve svém obvodu přesvědčivě, koná se druhé kolo. To byl případ 501 okrsků z 577: „Týden mezi 1. a 2. kolem se tak stal velkým mediálním i zákulisním kolbištěm. Hrálo se o zbylých 501 obvodů, přičemž ve 297 z nich postoupil z první pozice kandidát RN. Je třeba poznamenat, že Marine Le Pen roky pracuje na tom, aby svou stranu zbavila nacistického odéru. Jenže v momentě, kdy po úspěchu RN v prvním kole voleb výrazně vzrostly rasově motivované útoky, zkrátka nešlo uvěřit, že to jsou jen kolaterální jevy a že ve skutečnosti lepenovci přešli ze Zmijozelu do Nebelvíru.“ Vznikla potřeba postavit proti nim nový široký blok – a zde přichází velká chvíle „jiné Marine“, Marine Tondelier.
Proč se stydíme, že krvácíme?
Ta se narodila na severu Francie, v regionu, který trápí migrace a úspěchy tu slavívá spíš krajní pravice RN. Jako místní zastupitelka má s lepenovci a jejich spojenci spoustu zkušeností. V celostátních médiích se vyjadřovala odvážně a povzbuzovala voliče, aby se nebáli dát hlas levici. Když se po svém vítězství koalice levicových stran začala přetahovat o to, kdo bude mít větší moc a kandidáta na premiéra, byla to právě Marine Tondelier, kdo donutil jejich zástupce se sejít a přijít s jedním jménem, na kterém se shodnou. Pak ale přišla olympijská pauza… Co se ve Francii dělo dál a jak celá politická rošáda dopadne? To se dozvíte v celém komentáři na webu Heroine.cz.